1 грудня 1991 року відбувся Всеукраїнський референдум щодо незалежності України.

До бюлетеня для голосування на референдумі було включено текст Акту проголошення незалежності України, ухваленого Верховною Радою 24 серпня 1991 року та лише одне питання: «Чи підтверджуєте Ви Акт проголошення незалежності України?» із двома варіантами відповіді: «Так, підтверджую» або «Ні, не підтверджую».

Громадяни України в усіх 27 регіонах держави (24 областях, Автономній республіці Крим, містах Києві та Севастополі) підтримали Акт проголошення незалежності.

У референдумі взяли участь 31 млн 891,7 тис. громадян, тобто 84,2% від загальної кількості включених до списків. Із них на питання бюлетеня відповіли «Так, підтверджую» 28 млн 804,1 тис. громадян, або 90,3%.

Позитивну відповідь дало населення всіх регіонів України, незалежно від національної приналежності. Отже, за незалежність проголосували не тільки українці, а й представники інших народів.

Найвищі відсотки позитивної відповіді продемонстрували Тернопільська та Івано-Франківська області – 98,67% та 98,42% відповідно.

У Києві незалежність України підтримали 92,88 % виборців, у Донецькій області – 83,9%, у Луганській – 83,86%. А в Автономній республіці Крим сказали «так» незалежності Української держави 54,19% виборців, у Севастополі – 57,07%.

До 1 грудня формально незалежну Україну не визнала жодна держава світу. Протягом грудня Україну визнали понад сорок країн. Адже грудневий всеукраїнський референдум 1991 року перекреслив березневий всесоюзний референдум 1990 року.

Референдум став першим свідченням прямого народовладдя в нашій країні, а його підсумки – передумовою для перетворення задекларованої незалежності у незалежність справжню.

Саме 1 грудня наша незалежність стала реальністю, адже якщо рішення Верховної Ради могло бути скасоване, то рішення референдуму скасувати не міг ніхто.

Пресслужба
Секретаріату Комісії