Останнім часом знаходиться дуже багато охочих у той чи інший спосіб дати оцінку діяльності Центральної виборчої комісії – як загалом, так і часто з наголосом на персоналіях, до того ж оцінку переважно критичну. Втім, серед цих „суддів” навряд чи є рядові виборці – не відмовляють собі в задоволенні згадати Комісію „незлим тихим словом” в основному представники окремих політичних сил. Іноді до цих оцінювачів додається й дехто з посадових осіб.

Викликає подив навіть не сам цей факт – ніхто не вважає, що Центральна виборча комісія є органом, вільним від критики, і за конструктивні зауваження ми вдячні й робимо з них висновки. Дивує інше: такі оцінки діяльності Центрвиборчкому починають лунати саме тоді, коли впритул постало питання про проведення позачергових виборів народних депутатів України. І комусь дуже хочеться кинути кілька плям на ділову репутацію високої державної інституції, яка відповідно до Конституції та законів України організовує вибори й референдуми в державі.

Тож хочемо насамперед привернути увагу, що це той же склад Комісії, який у 2006 році організував і провів виборчу кампанію з виборів народних депутатів України. І законність дій якого щодо встановлення результатів цих виборів підтвердив своїм рішенням 25 квітня 2006 року Вищий Адміністративний Суд України.

Нагадаємо тим, хто сьогодні так завзято очорнює роботу Центрвиборчкому – цієї державної інституції, покликаної забезпечити реалізацію та захист конституційних виборчих прав громадян України, лише одну фразу з зазначеної судової постанови:

„...Також судом встановлено, що, незважаючи на труднощі, пов’язані з частою відмовою від роботи в окружних та дільничних комісіях значної кількості їх членів, ЦВК належним чином, у стислі строки організувала роботу комісій у всіх її аспектах і тим самим виконала свої повноваження, визначені статтею 19 Закону України „Про Центральну виборчу комісію...”

(Постанова Вищого Адміністративного Суду України від 25 квітня 2006 року).

Крім того, ще раз інформуємо, що окрему оцінку виборам 2006 року в Україні дала також Парламентська Асамблея Ради Європи. Ось якою була ця оцінка:

„Парламентські вибори в Україні відповідали європейським стандартам і зобов’язанням перед Радою Європи, переконана доповідач Моніторингового комітету ПАРЄ, представник групи спостерігачів від Ради Європи Ренате Вольвенд.

Про це вона заявила сьогодні на сесії Парламентської Асамблеї Ради Європи.

За словами Вольвенд, вибори-2006 „дозволили українському народу чесно зробити свій вибір і вільно виразити свою волю”. („Інтернет-сайт „Форум”, 10.04.2006 р.).

Доповідач Моніторингового комітету ПАРЕ Ханне Северинсен зазначила: „Проведення вільних виборів в Україні є великим кроком до припинення моніторингу з боку Парламентської асамблеї ради Європи, однак далеко не останнім”. За її словами, демократичні вибори, які відбулися в Україні, „можуть вплинути на припинення подальшого продовження моніторингу України, який ведеться понад 10 років”. (Інтернет-сайт „Українська правда”, 12.04.2006 р.)

Як сказала Северинсен, ... парламентські вибори в Україні були вільними й демократичними, і результат відображає вибір народу. Вона також відзначила, що був плюралізм у пресі, і рівний доступ до ЗМІ мали всі кандидати, також не був задіяний адміністративний ресурс.

Крім того, зі свого боку Северинсен закликала розробити „дорожню карту” для подальшого зміцнення відносин з Україною на шляху до європейської інтеграції. („Інтернет-сайт „Форум”, 10.04.2006 р.).

То невже ми й досі, як у відомому вислові, не маємо пророка у своїй вітчизні, маючи натомість багато бажаючих кинути каменем у бік Центральної виборчої комісії?

Відділ взаємодії із засобами масової інформації
Секретаріату Центральної виборчої комісії

15.05.2007 р.